- Ai învățat ceva, Watson ? - Da.
- Că lupți murdar. - Lupt fără milă.
Un obicei pe care ar trebui să-l deprinzi
dacă vrei să te aperi
de atacatori mai mari și mai putrenici.
Ceea ce s-ar putea întâmpla, dacă nu ne limităm
doar la anchetarea infracțiunilor comise de copii mici
sau de pisici mari.
Bună, Stăpâno !
Poftim ?
Închide și sună la 911.
Cere să fie anunțat căpitanul Thomas Gregson de acest apel.
Voi fi acolo curând. Da.
Bine. Grăbește-te, Watson.
Ne așteaptă un cadavru.
Apelul a venit pe la 10:30.
Un client nou căuta PC ușoare,
- și ceva lovituri DG. - Poftim ?
PC, pedeapsă corporală. DG, lovituri deasupra genunchiului.
A spus că ușa va fi deschisă. Am intrat, și l-am găsit.
Era așa când ai ajuns aici ?
Avea o mască pe față.
I-am dat câteva comenzi. N-a reacționat.
La început, am crezut că era încăpățânat.
Unii sclavi fac asta.
Pe urmă, l-am pocnit cu asta. Tot nimic.
I-am dat masca jos și am văzut că ...
Era mort.
Și atunci l-ai sunat pe Holmes.
Cum de vă cunoașteți ?
Eu și Stăpâna Felicia am discutat la o expoziție
despre instrumentele de tortură de-a lungul istoriei.
Mi-am dat seama că avem câțiva prieteni în comun.
Am ținut legătura.
Bine. Numele victimei noastre e Titus Delancey.
Se pare că locuia aici,
și, conform ăsteia, e director executiv la "APMG Consultare Financiară".
Și a plătit pentru câteva lovituri.
D-șoară Felicia, acesta e detectivul Bell.
Îți va lua declarația.
Dincolo de sosirea iminentă a Stăpânei Felicia
care l-a făcut pe acest tip să se excite atât de tare
încât i-a provocat un atac de cord,
nu cred că ea l-a ucis.
Statistic vorbind, s-ar potrivi.
Stopul cardiac e cea mai comună cauză a morții
pentru bărbații de peste 50 de ani.
- Nu e pic de pudră de talc. - Pardon ?
Când îmbraci o îmbrăcăminte de latex ca asta,
e ca și cum ți-ai pune un costum de baie
care e cu două numere mai mici și deja ud.
Pudra de talc e în general necesară.
Un bărbat de talia d-lui Delancey
n-ar putea îmbrăca acest costum fără un ajutor.
Spui că cineva l-a ajutat să-l îmbrace.
Observă linia albastră din jurul buzelor sale.
E methemoglobinemie.
Celulele sale sanguine nu mai rețin oxigenul.
De obicei, e un semn de supradoză de nitroglicerină.
Nitroglicerina se prescrie pentru probleme cardiace.
Dacă lua, ar putea fi o supradoză.
Dacă are medicamente, probabil sunt sus.
Cu rețetă sau nu,
supradoza accidentală e improbabilă.
O doză letală pentru un bărbat de talia lui
ar fi de 8-10 tablete ?
Sunt multe de luat din greșeală.
Coniac.
Modul perfect de a masca mirosul nitroglicerinei.
Aia ar putea fi o probă !
Da, da, da.
Am lăsat destul lichid pentru analizele de laborator.
Sunt destul de sigur că vor confirma rezultatele mele.
Ce rezultate ?
Atenție !
Nitroglicerină, în mod sigur. Bărbatul ăla a fost otrăvit.
ELEMENTARY Sezonul 2, Episodul 4 "Stiloul otrăvit"
Pentru că atunci când noaptea ta se termină
cu un tip mort într-un costum de cauciuc,
de ce să nu-ți începi dimineața cu unul viu, care ține un bici ?
Un cadou de mulțumire de la Stăpâna Felicia pentru că am ajutat-o.
Când nu exersam în dimineața asta, cercetam cazul mai departe.
Detectivul Bell a vorbit cu soția lui Titus Delancey.
Ea și cei doi fii ai ei se pregătesc să se întoarcă
de la casa de vacanță a familiei din Bedford.
Ea jură că, din câte știe,
soțul ei nu era interesat de sado-masochism.
- Îmi dai voie ? - Da. Te rog.
Probabil spune adevărul.
Am verificat toată casa aia și nu era niciun semn
de chestii sexuale pe nicăieri.
Ceea ce mă face să cred
că acel costum în care a fost găsit d-l Delancey
a fost adus de cel care l-a otrăvit.
Și, foarte probabil, a fost achiziționat recent,
dat fiind luciul latexului.
Crezi că după ce ucigașul l-a otrăvit pe Titus Delancey,
l-a băgat într-un costum de latex nou-nouț,
și l-a lăsat să fie găsit de o dominatoare ?
Nu doar l-a vrut mort pe Delancey,
l-a vrut umilit.
E foarte posibil.
Iar răspunsurile sunt la îndemâna noastră.
Am aflat că acea marcă de costum
e vândut în numai două sex shop-uri din Manhattan.
Din fericire pentru noi,
deși trist pentru supușii cu talie mare,
unul dintre aceste magazine vinde doar mărimi mari,
ceea ce înseamnă că costumul XXL al victimei
a fost achiziționat dintr-un magazin numit "Salonul plăcerii".
Cred că știu unde vom merge în dimineața asta.
Mă scuzați. Sunt detectivul Bell, N.Y.P.D.
Eu și colegii mei anchetăm uciderea unui bărbat
găsit într-un costum negru de latex, mărimea dublu-XL.
Credem că a fost achiziționat de aici.
Speram că ne-ați putea da
numele clienților care au cumpărat unul în ultima lună.
Sigur. Mă bucur să ajut.
Imediat cum vă întoarceți cu o citație.
Ai auzit partea cu anchetarea unei crime, nu-i așa ?
Treaba voastră e să rezolvați infracțiunile.
A mea e să protejez intimitatea clienților
de o poliție dornică să demonizeze riscurile sexuale.
Nu, presupun că n-ar trebui să fiu surprins de standardele tale morale.
Porți pantaloni de piele.
Mă scuzi.
Ăsta e singurul raft de costume de latex ?
Da.
Trebuie să presupunem că ucigașul le-a atins pe toate
pentru a găsi mărimea potrivită, și, dacă nu-i aflăm numele,
măcar îi putem lua amprentele.
Ar trebui să ducem tot raftul la secție, să căutăm amprente.
- Un plan minunat ! - E marfă de mii de $.
Știi că ai nevoie de o citație
- și pentru alea, nu ? - Știu.
Voi sunați-l pe căpitan.
Eu o să aștept aici citația,
fluturându-mi legitimația, întâmpinând clienții.
Singurul costum XXL vândut luna asta a fost aseară.
Pe la 9:30.
Eram aici.
Tipul clar nu cumpăra pentru el.
Purta cel mult mărimea M.
- O să avem nevoie de numele lui. - Nu-l am.
A plătit cu banul jos.
Dar i-a scos de la bancomatul ăla.
În caz că ești nesigur la ce te uiți, d-le Jefferies, ăla ești tu,
aseară, la 21:38,
Și, dacă apartamentul tău nu arată ca un sex shop,
nu erai, așa cum ai pretins acum câteva minute,
- acasă, uitându-te la televizor. - Am ieșit să mă plimb.
Am uitat că m-am oprit acolo.
Se pare că asta nu e tot ce-ai uitat.
Ai cumpărat un costum fetiș
și ți-ai vârât șeful în el.
Probabil imediat după ce l-ai otrăvit.
Nu, nu e așa. Nu l-am otrăvit pe Titus.
Deja v-am spus asta.
Ai multe probleme, d-le Jefferies.
Nu te putem ajuta dacă nu ești sincer cu noi.
Bine.
Am cumpărat costumul ăla. Și l-am băgat pe Titus în el.
Dar nu l-am ucis.
Eu și Titus trebuia să luăm cina aseară.
Am ajuns acasă la el pe la 20:45.
Când n-a răspuns la ușă, m-am dus prin spate.
Ușa de la terasă era deschisă,
și l-am văzut pe Titus în sufragerie, întins pe podea.
Am intrat și, când am ajuns acolo, era deja mort.
Nu avea puls, nu respira.
Am presupus că a avut un stop cardiac.
Vă jur, n-am știut că a fost otrăvit
până când n-am auzit dimineață despre asta, la știri.
Ești șef la Achiziții la APMG, corect ?
Cu Titus dispărut,
sunt sigur că ești în cursa pentru director executiv.
Da, sunt.
Dar n-aveam nevoie ca Titus să moară ca să se întâmple asta.
Acum câteva săptămâni, când Titus a anunțat
că se pensionează la sfârșitul anului,
eram deja pe lista scurtă de înlocuitori.
Atunci, de ce-ai pus costumul pe el ?
De ce-ai sunat-o pe Dominatoare ?
Contractul lui Titus îi garantează o plată uriașă la pensionare.
125 de milioane ca plată unică. Dacă moare,
banii aceia merg la familia lui.
Contractul lui conține și clauze morale.
Așa că, l-ai îmbrăcat cu costumul,
ai aranjat cu Dominatoarea,
doar ca bonusul de pensionare să nu fie plătit de companie ?
Sunt 125 de milioane de $ în plus în cuferele noastre.
Bonusurile de sfârșit de an ar fi fost imense.
Băieți, dacă mă acuzați că sunt un ticălos zgârcit,
cu o judecată foarte îndoielnică, atunci, sunt vinovat.
Dar vă jur că nu sunt un ucigaș.
Tocmai am vorbit cu laboratorul.
Confirmă nitroglicerina din paharul lui Titus Delancey,
dar spun că sticla de coniac era curată.
Cine l-a otrăvit era în cameră, când și-a turnat de băut.
Un paznic de la APMG
spune că Jefferies a fost la birou până pe la 8:00 P.M.,
iar legistul spune că aia e ora la care Delancey a murit.
D-l Jefferies a folosit cadavrul șefului său pe post de manechin,
dar nu l-a ucis.
Otrăvitorul nostru e încă liber.
I-am cerut soției lui Delancey să mă anunțe
când ea și băieții se întorc în Riverdale.
Spune că va fi acolo în 20 de minute.
În regulă.
Am vorbit cu Titus, ieri după-amiază.
N-a pomenit de vreun plan pentru seară.
Iar tu și băieții ați rămas peste noapte în Bedford.
Da. Avem o casă acolo.
A fost seara liberă a bonei.
Noi trei am avut o seară liniștită, acasă.
D-nă Delancey,
te poți gândi la cineva care ar fi vrut să-ți rănească soțul ?
Nu mă pot gândi la cineva anume.
Dar Titus a fost un om de succes.
Nu e ușor să reușeacă fără să-și facă dușmani.
Bieții băieți ...
Deja au mai trecut o dată prin asta.
Mama lor a murit de cancer, acum 5 ani.
Când te-ai căsătorit cu d-l Delancey ?
Acum vreo 3 ani.
Peri ?
Doamne ! Am venit cât de repede am putut.
Îmi pare nespus de rău.
- Ce fac băieții ? - Suferă.
Zack, mai ales.
Aceasta e bona noastră, Anne Barker.
Acesta e căpitanul Gregson.
El și colegii săi anchetează ce s-a întâmplat.
Anne ...
- Barker ? - Da.
Da. Sherlock Holmes.
Încântată de cunoștință.
Merg să văd ce fac băieții, bine ?
Ce este ?
Hai afară un moment, te rog.
Ne scuzați.
Îți amintești de cazul lui Abigail Spencer,
de la începutul anilor '90 ? O fată de 15 ani din Michigan.
A fost acuzată că și-a otrăvit fatal tatăl.
- Da. A fost în toate ziarele. - Da.
Acel caz a implicat și o supradoză de nitroglicerină.
Am urmărit procesul îndeaproape. Am fost fascinat de el.
Și eu aveam 15 ani pe atunci.
A fost achitată, nu-i așa ?
Da. Mulți oameni tot au continuat să creadă că-și ucisese tatăl.
A fost examinată de presă, hărțuită, așa că, într-o zi,
și-a împachetat lucrurile și a dispărut.
Fără îndoială a luat-o de la capăt undeva.
Nu s-a mai auzit de ea.
Femeia pe care tocmai am întâlnit-o. Bona.
S-a prezentat ca Anne Barker,
dar sunt destul de sigur că numele ei adevărat
e Abigail Spencer.
Să se știe. În prezent te numești Anne Barker,
dar te-ai născut Abigail Spencer, corect ?
Da, m-am născut Abigail Spencer.
În 1991,
ai fost acuzată că ți-ai ucis tatăl cu nitroglicerină.
Acuzată și achitată.
Mulți oameni cred că ai scăpat cu crima aia.
Zău ? N-aveam idee.
În mod sigur nu de asta mi-am schimbat numele.
Tata nu a fost un om de treabă, bine ?
Era crud și mă bătea.
Când a murit, n-am plâns și n-am bocit,
sau să fac acele lucruri
pe care adolescentele se pare că le fac când le moare tatăl.
Toată lumea a presupus că l-am ucis.
Hai să vorbim despre Titus Delancey.
- Bine. - Știi că a fost otrăvit ?
Da, iar răspunsul la următoare întrebare e nu, nu l-am ucis.
Atunci, de ce ești așa defensivă ?
Pentru că sunt interogată de poliție.
Simt că a fi defensivă e un fel de reacție naturală.
Nu crezi că e o coincidență cam mare
că a fost ucis de aceeași otravă care l-a ucis pe tatăl tău ?
Da, e o mare coincidență, dar n-am făcut-o eu.
- Ai idee cine a făcut-o ? - N-am nicio idee, bine ?
Sunt bona. Noi doi nu eram apropiați.
N-am petrecut mult timp împreună.
Unde erai aseară ?
Acasă, singură.
Ăsta e un alibi jalnic, Abigail.
Dacă știam că voi avea nevoie de unul, invitam pe cineva la mine.
Sunt singură.
Așa am fost de la proces.
Ți-ai pierdut toți prietenii, nu-i așa ?
Cei care m-au crezut vinovată, le era teamă de mine.
Cei care știau că eram nevinovată,
nu puteau sta în preajma mea,
fără a fi în fiecare ziar din țară.
Presa mi-a distrus viața,
iar acum e pe cale să se întâmple din nou,
mulțumită vouă.
După ce am fugit, mi-am făcut o operație estetică.
Nimeni nu m-a recunoscut în 19 ani.
- Tu cum ai făcut-o ? - Vocea ta.
Am recunoscut-o din materialele din presă.
Uite ...
Știu că nu puteți dovedi
că am avut ceva de-a face cu moartea d-lui Delancey.
Dacă o puteați face, m-ați fi arestat acasă.
Dacă nu mai aveți alte întrebări,
aș vrea să plec, vă rog.
Mi-am petrecut destul din viață,
fiind acuzată de lucruri pe care nu le-am făcut.
Nu mi se pare corect s-o lăsăm să plece.
E un suspect puternic.
Avea dreptate. Nu avem destule probe s-o reținem.
Totuși, nu cred că ea a făcut-o.
Tu ești cel care a arătat spre ea.
Prezența ei în casa familiei Delancey
era prea remarcabilă să fie ignorată,
dar gesturile ei sugerează că spune adevărul.
Titus Delancey a fost ucis cu nitroglicerină.
La fel și tatăl ei. Asta nu poate fi o coincidență.
De acord,
dar cred că similaritățile sunt destul de intenționate,
și cred că cine l-a ucis pe d-l Delancey,
intenționează să-i însceneze asta d-șoarei Spencer.
Asta ar însemna că ucigașul știa cine era.
A spus că nimeni n-a recunoscut-o în 19 ani.
Din câte știe ea.
Vrei să-mi spui de unde știai de tatuajele ei ?
Pardon ?
Tatuajele lui Abigail.
Când ai recunoscut-o azi,
ai spus că a fost datorită vocii ei,
dar cred că a fost ceva mai mult de atât.
Ai rămas cu privirea fixată pe tatuajul ei de la încheietură.
La început am crezut că ți-ai amintit
dintr-o poză făcută în timpul procesului ei, dar după aceea,
când m-am uitat pe articole, Abigail n-avea niciun tatuaj.
Cum l-ai fi putut recunoaște ?
Impresionant, Watson.
Foarte impresionant.
Știi,
adevărul e că eu și Abigail Spencer suntem cunoștințe vechi,
ca să zic așa.
Când aveam 15 ani,
eram fascinat de crimă și de toate lucrurile ...
criminale.
Abigail era așa de frumoasă,
și averea tatălui ei atât de mare,
că tabloidele din Anglia au catadicsit să prezinte cazul.
În timp, și-au pierdut interesul.
Eu nu.
Am devenit fascinat de problema vinovăției ei.
Așa că ... i-am scris.
Scrisoarea conținea întrebări foarte directe
despre viața ei și moartea tatălui său.
Iar ea ți-a răspuns.
Da, am corespondat de-a lungul procesului
și o vreme după aceea.
Într-una din ultimele ei scrisori,
a pomenit că vrea să-și tatueze la încheietură o pasăre Phoenix.
Un simbol al renașterii ei după acel calvar.
De ce nu ți-a recunoscut azi numele ?
Sherlock Holmes e destul de greu de uitat.
În anii adolescenței,
eram mai puțin sigur pe mine decât sunt azi.
Tânjeam după nume mai banale.
După o vreme, am încercat să fiu cunoscut ca Sean Holmes.
N-a ținut,
dar corespondența dintre Sean și Abigail
a devenit o fereastră reală în mintea unui infractor.
Spui că a recunoscut față de tine că și-a ucis tatăl ?
Niciodată n-a abordat direct problema.
Fără a-și da seama, a dezvăluit detalii,
care cred eu că umplu golurile din cazul contra ei.
În ce privește relația cu tatăl ei,
mi-a împărtășit anumite lucruri
care trebuie să fi fost foarte umilitoare pentru ea.
M-a făcut să nu mă îndoiesc că el o abuza fizic,
și că era responsabilă pentru moartea lui.
Se pare că chiar și-a deschis sufletul în fața ta.
A fost un excelent subiect de cercetare.
Era foarte comunicativă,
poate mai ales din cauza izolării sale în acea vreme,
și i-am promis că orice îmi va împărtăși
va fi păstrat în cel mai mare secret.
Asta nu sună deloc ca tine.
Să nu spui nimănui că ți-ai dat seama că ea era vinovată ?
Procesul se terminase.
Dubla incriminare o proteja de un al doilea proces,
și am fost destul de sigur că, chiar dacă ucisese,
nu era o ucigașă.
A reprezentat o amenințare doar pentru tatăl ei.
Titus Delancey ar putea să nu fie de acord.
Ți-am spus, nu cred că Abigail e responsabilă.
Crezi că i s-a înscenat, dar cum poți fi sigur ?
Te bazezi pe judecata pe care o aveai la 15 ani.
Nu e relevant când am făcut-o. Contează că am avut dreptate.
Cred
că atunci când vom identifica persoana
care a aflat secretul lui Abigail, ne vom găsi ucigașul.
Nu știu cine te-a lăsat să intri, dar nu ai voie să fii aici.
Numele meu e Sherlock Holmes. Lucrez cu poliția.
Ne-am cunoscut ieri.
Dacă nu ai un mandat, nu vreau să vorbesc nici cu tine.
M-ai cunoscut cândva.
Sub alt nume.
Sean Holmes.
Nu înțeleg.
Mi-ai fi putut spune ieri.
Recunosc că am fost puțin șocat când te-am văzut.
În plus, n-am știut cum să explic colegilor mei relația noastră.
Nu credeam că asta se va întâmpla.
N-am crezut niciodată că o să te întâlnesc.
Pe vremuri, abia așteptam să primesc scrisorile tale.
Și eu pe ale tale.
Peri m-a concediat.
Nici măcar n-am apucat să-mi iau rămas bun de la Graham sau Zack.
Sunt sigură că mi-ai văzut prietenii care sunt în fața clădirii.
Ieri m-ai fi putut trage deoparte.
Ai fi putut păstra asta între noi.
Îmi pare rău ... pentru orice deranj ți-am provocat.
Presupun că și eu ar trebui să-mi cer scuze.
Eu sunt cea care n-a mai scris.
Eu sunt cea care a dispărut fără a-și lua rămas bun.
Am înțeles.
Aveai nevoie s-o lași pe Abigail în urmă.
Ca pasărea Phoenix să renască.
Azi am venit aici pentru că nu cred
că tu l-ai ucis pe Titus Delancey.
Nici nu cred că a fost o coincidență
că a fost otrăvit
cu aceeași substanță folosită la uciderea tatălui tău.
Cred că cineva profită
de apropierea ta de acest bărbat ca să scape basma curată.
Crezi că cineva mi-a înscenat asta ?
Ți-a pus cineva întrebări întrebări foarte directe,
sau a prezentat un mare interes pentru trecutul tău ?
Nimeni.
Ceva ? Orice ?
Luna trecută, făceam niște comisioane pentru Peri,
și am tot văzut aceeași limuzină maro în oglinda retrovizoare.
Te urmărea ?
Nu știu. Am notat ...
numărul de înmatriculare în telefon,
doar în caz că se mai întâmplă din nou, dar ...
nu s-a mai întâmplat.
Ar trebui să transmit asta colegilor mei.
Asta-i tot ?
Apari după atâția ani, și apoi pleci, pur și simplu ?
Asta ar putea fi important.
Nu am pe nimeni cu care să vorbesc.
Nu-mi pot părăsi apartamentul fără ca presa să mă mănânce de vie.
Scrisorile pe care mi le-ai scris
m-au ajutat în vremuri ca astea, iar acum ești aici ...
în carne și oase.
Mi-e frică.
Și chiar mi-ar prinde bine un prieten acum.
- Salut ! - Salut !
Avem o potrivire pentru numărul de înmatriculare
pe care ni l-a dat Holmes. Abigail a fost urmărită
de un detectiv particular din Trenton.
Tocmai am vorbit cu tipul.
S-a dovedit că a fost angajat de nimeni alta
decât Peri Delancey, soția victimei noastre.
Conform detectivului particular, Peri "spera"
ca Titus să aibă o aventură.
Se pare că în contractul ei prenupțial,
era limitată la o sumă foarte mică în eventualitatea unui divorț,
doar dacă nu-l prindea înșelând-o.
L-a pus pe detectiv să le verifice pe toate femeile din viața soțului.
Inclusiv pe Abigail.
Da, și chestia e că, Titus nu se culca cu nimeni,
ceea ce zădărnicea planurile de divorț ale lui Peri,
dar, în cursul anchetei,
detectivul a descoperit adevărata identitate a lui Abigail.
Investigatorul și-a prezentat raportul acum două săptămâni.
Nu spune nimănui, n-o concediază pe Abigail.
Continuă să lase o suspectă de otrăvire
să facă sandvișuri copiilor săi vitregi.
Peri ne-a spus că era la Bedford cu băieții în seara aceea,
dar când am vorbit numai cu ei,
au spus că s-au uitat la televizor în camerele lor.
N-ar fi fost greu pentru ea să se strecoare afară,
să-l otrăvească pe Titus, și să revină fără a vedea cineva.
Se pare că Sherlock avea dreptate.
Lui Abigail i s-a înscenat totul.
Clienta mea e gata să facă o declarație.
În seara în care a murit Titus, m-am văzut cu dr. Phillip Malone,
la barul Campbell din Mount Kisco, la 7:00 P.M.
Membrii personalului pot confirma
că am fost acolo o mare parte din seară.
Tu și dr-ul Malone aveți o aventură ?
Pentru că, dacă asta e situația, nu era nevoie să aduci un avocat.
Nu e vorba de asta.
Așa cum ați putea descoperi, dr Malone are antecedente
de distribuție ilegală a medicamentelor date pe rețetă.
Clienta mea va depune mărturie împotriva dr-ului Malone,
dacă veți fi de acord să nu-i aduceți acuzații
legate de moartea soțului ei.
Dacă clienta ta are un alibi solid, de ce-am acuza-o de ceva ?
Am vrea să evităm o acuzație de tentativă de crimă.
D-nă Delancey, ce medicament ați cumpărat de la dr-ul Malone ?
Nitroglicerină.
Pe care plănuiai s-o folosești ca să-ți ucizi soțul.
Mă ... gândeam la asta.
Mă gândeam că, dacă merg până la capăt, dădeam un pont anonim,
și spuneam poliției cine era Anne cu adevărat,
să pice vina pe ea.
Dar ca să fie clar ...
A fost doar ceva la care m-am "gândit".
Nu cred că l-aș fi putut răni pe Titus.
Deci, declarația clientei tale
e că nu și-ar fi putut ucide soțul
pentru că era prea oupată să plănuiască uciderea lui ?
Pentru prima oară în cariera mea
alibiul pentru crimă al cuiva a fost
că erau prea ocupați să plănuiască aceeași crimă.
Dacă n-ar fi atât de frustrant, ar fi interesant.
Da, a funcționat pentru Peri Delancey.
Șase luni pentru droguri bate închisoarea pe viață.
De ce ai adăugat o poză a celor doi puști Delancey ?
Numai unul dintre ei e suspect.
Cu puțin timp în urmă, am obținut o copie a bunurilor d-lui Delancey.
Acum, că a murit, o mare parte a averii sale ajunge în conturi
pentru fiii săi. Milioane de $
pe care-i vor putea accesa când împlinesc 18 ani.
E doar la un an distanță pentru Graham.
De asemenea, tânărul nu mai are un alibi.
Peri Delancey a recunoscut
că nu a stat, de fapt, cu băieții, în seara aia.
Și Graham s-ar fi putut strecura ușor înapoi acasă.
Nu e nicio dovadă că știa
despre trecutul lui Abigail ca otrăvitoare.
Exact subiectul pe care-l vom discuta când am să-l confrunt mâine.
Mâine nu e slujba de înmormântare a lui Titus Delancey ?
Exact.
Ai auzit ce-ai spus, nu ?
Plănuiești să hărțuiești un adolescent în timp ce-și jelește tatăl ?
Dacă el e otrăvitorul, nu va prea jeli, nu-i așa ?
Știi că poliția crede că Abigail e cel mai bun suspect al lor ?
Știu. Cum ți-am spus, nu împărtășesc suspiciunile lor.
Asta pentru că ai fost îndrăgostit de ea.
Poftim ?
Când erai mic și i-ai scris, te-ai îndrăgostit de ea.
Azi ai petrecut aproape 3 ore la ea acasă.
Și, în ciuda la ce s-a întâmplat cu Peri Delancey,
nimeni nu crede că i s-a înscenat asta, cu excepția ta.
Eram destul de mic
când tata m-a făcut pachet și m-a trimis la internat.
M-am zbătut. Eram diferit față de colegii mei.
Eram mult mai inteligent. Eram impertinent.
Așa că, m-au torturat fără milă.
Da, îmi amintesc că ai spus o dată că ai fost bătut,
dar nu eram sigură că spuneai adevărul.
S-a întâmplat, Am trecut peste asta.
Erau alte vremuri pe atunci.
Nu exista hărțuire prin sms-uri,
sau să circule filmulețe crude pe telefoane.
Nu. Hărțuitorii mei aveau un singur lucru la dispoziție : violența.
Așa că, am fost bătut.
Destul de sălbatic și foarte frecvent.
Atunci ai început să-i scrii lui Abigail.
- Fusese abuzată, la fel ca tine. - Am vorbit serios mai devreme.
Interesul meu în ea era academic.
Urma să fie un subiect de studiu, nimic mai mult.
Recunosc, pe măsură ce corespondența a continuat,
am așteptat cu tot mai multă nerăbdare scrisorile ei.
Erau o distragere bine venită de la viața mea.
Erau o evadare din școală.
Sună ca și cum ai avut sentimente pentru ea.
Poate, dar ...
nimic atât de banal ca iubirea.
Eram debusolat pe atunci. Nu aveam niciun scop.
Așa-zișii mei colegi m-au făcut să simt ca asta va fi mereu ...
situația.
Abigail mi-a făcut un dar.
O privire în interiorul unei minți capabile de crimă.
- Deci, ea a fost primul. - Ucigaș ? Da.
Neintenționat, ea ...
m-a ajutat să înțeleg cine eram, și ...
ce aș putea face cu viața mea.
Niciodată nu i-ai spus că ai crezut că e vinovată, nu ?
N-am vrut să se oprească din scris.
N-am crezut că va fi o amenințare pentru altcineva.
N-avea niciun rost.
Înțeleg asta.
Dar dacă l-a ucis pe Titus Delancey, atunci ...
Atunci, va fi predată poliției și va fi pedepsită.
Dar momentan, aș vrea să încerc s-o ajut.
Graham ...
Bună.
Sunt Joan. Acesta e Sherlock. Ne-am cunoscut zilele trecute.
Da, voi sunteți oamenii care au luat-o pe Anne.
Normal că-mi amintesc de voi.
Cum rezistați, tu și Zack ?
În ultimele două zile, tata a fost ucis,
bona noastră a fost acuzată de crimă, iar mama vitregă
a recunoscut că se gândea să-l ucidă.
Ne simțim fantastic !
Știu că e mult.
Zack e destul de dat peste cap.
Mai ales legat de Peri.
A plăcut-o mai mult ca mine.
Dar mătușa noastră Susan e aici acum.
E minunată. Are grijă de noi.
Știai că testamentul tatălui tău
îți lasă ție și fratelui tău o sumă substanțială de bani ?
Da, așa cred. Niciodată nu m-am gândit la asta. De ce ?
Câștigul financiar a motivat multe tentative violente.
Stai puțin ! Crezi că mi-am ucis tatăl ?
Mărturisirea mamei tale ți-a șubrezit alibiul.
Știm că te-a lăsat acasă, în Bedford, în noaptea crimei.
Fratele tău era în camera lui, se uita la televizor.
Ar fi fost destul de ușor pentru tine ...
Nu ! Nici gând !
Toată lumea știe că a fost Anne sau Abigail, care i-o fi numele.
Ea a făcut-o. E în toate ziarele.
Ai vreo vagă idee de ce ți-ar fi ucis ... tatăl ?
Spre deosebire de tine, n-avea nimic de câștigat.
Nu, dar ea și tata aveau neînțelegeri.
N-am auzit asta de la altcineva.
Tot ce știu e că au avut o mare ceartă săptămâna trecută.
Și o pot dovedi.
Zack a învățat o nouă mișcare de parkour,
și a vrut să-l filmez. Apoi mi-am dat seama că tata
se certa cu Abigail pe hol. Am totul în telefon.
- De unde ai luat asta ? - De la Graham.
Tehnicienii poliției au reușit să ridice pista audio,
ca să putem înțelege ceva din ce spunea Titus.
Din câte ne putem da seama,
cineva a încercat să-i acceseze tableta,
fără permisiunea lui, iar el era supărat legat de asta.
A fost nebun în ziua aia.
A crezut că am încercat să fur sau așa ceva.
- Ai făcut-o ? - Nu.
Normal că nu.
Ar trebui să știi că, în timp ce vorbim,
poliția încearcă să-i localizeze tableta la reședința Delancey.
Speră că asta va face ceva lumină în anchetă.
De ce-ar face-o ?
S-a speculat că ... Titus ți-a descoperit secretul,
că avea dovezi pe tabletă,
iar scopul lui era să le folosească contra ta.
Ești o femeie frumoasă. El avea o căsnicie cu probleme.
Poate te-a convins să faci și alte lucruri.
Asta nu-i adevărat.
A fost mai repede o discuție aprinsă. Și, sincer, sunt ...
curios de ce n-ai pomenit de asta înainte.
Am uitat de asta. El ...
Titus și-a cerut scuze. A spus că a exagerat.
N-a fost mare lucru.
Înțelegi că încerc să te ajut,
și nu pot face asta, dacă nu ești absolut sinceră cu mine.
Normal că sunt sinceră.
Întotdeauna am fost sinceră cu tine.
Amândoi știm că asta nu-i adevărat.
Despre ce vorbești ?
Știu că ți-ai otrăvit tatăl, Abigail.
De ce spui asta ?
Ai spus că m-ai crezut.
Am evitat subiectul de câte ori a fost posibil.
Nu tot timpul.
Ai spus că m-ai crezut.
Într-o scrisoare din septembrie '91,
ai pomenit de moartea unei vecine iubite,
o problemă cu inima. Făceai adesea comisioane pentru ea.
Ea a fost furnizorul neștiutor al nitroglicerinei
pe care ai folosit-o să-ți otrăvești tatăl, nu-i așa ?
În ianuarie '92, ai scris că erai cu o colegă
în momentul morții sale, dar ...
La proces ai spus că ai mers la magazin.
Să continui ? Pentru că o pot face.
Știu adevărul, Abigail.
Îl știu de 22 de ani.
Ieși afară.
- Abigail ... - Ieși afară !
Băieții au terminat aici.
Nu e niciun semn de tableta lui Delancey.
- Ai găsit ceva ? - Nu știu.
S-ar putea să am ceva.
Se pare că cineva a încercat să deschidă sertarul cu forța.
Altcineva în afara de tine.
Ai puțină încredere. Cândva am fost chirurg.
N-aș lăsa o așa mizerie.
De ce ar încuia cineva un sertar gol ?
Din obișnuință.
Știm din înregistrare că era furios,
pentru că a crezut că Abigail încercase să-i ia tableta.
Corect ? Dacă o ținea aici
și conținea informații confidențiale despre trecutul ei,
poate zgârieturile astea l-au făcut suspicios.
Știi, fosta mea iubită își ținea tableta într-o cutie
care arăta ca o carte.
Poate e pe unul din rafturi.
Sunt 5 guri de aerisire în camera asta.
Iar capitala Michigan-ului e Lansing.
Începi să semeni cu partenerul tău.
Nu crezi că e ciudat ?
Adică ... camera nu e așa mare, corect ?
De obicei e o gură de ventilație pentru absorbție, și apoi ...
... poate una sau două ca să sufle aer rece.
Cinci în mod sigur e prea mult.
- De unde știi asta ? - Unchiul meu a fost antreprenor.
Fii atent !
Asta nu e o gură de ventilație.
Doar ar trebui să arate ca una.
Watson, sunt pe drum.
O să ajung curând la reședința Delancey.
Te poți întoarce. Am găsit tableta.
Erau dovezi că știa despre Abigail ?
Nu.
Dar cred că aveai dreptate aseară.
Cred că Graham și-a ucis tatăl.
Ce-ai găsit ?
Înregistrări ale lui Titus cu Graham.
Îl abuza sexual.
D-șoară Moore ? Sunt Tom Gregson.
Mulțumesc că v-ați adus nepotul să vorbească cu noi.
Sunt Marsha Whitman. Reprezint familia.
Ce mai faci ? Aceștia sunt d-șoara Watson, d-l Holmes.
Sunt consultanți ai departamentului.
Ei sunt cei care l-au hărțuit ieri pe Graham.
Ne cerem scuze pentru orice lipsă de maniere,
dar, așa cum s-a dovedit, a fost absolut necesar.
Dacă n-am fi vorbit, poate n-am fi aflat adevărul.
Recunoști asta, nu-i așa ?
E a tatălui meu. De unde ați luat-o ?
Era ascunsă în biroul tatălui tău.
Tu ai încercat săptămâna trecută s-o iei din biroul lui,
nu Abigail.
Poate te gândeai să-l reclami.
Sau poate te gândeai să-l oprești să-ți mai rănească și frățiorul.
Cum adică, "să-l rănească" ?
- Graham, ce tot spune acolo ? - Nimic.
E în regulă, Graham. Acum ne poți spune adevărul.
Nu înțeleg.
Ei spun că ...
- Spun că tatăl tău ... - Nu vreau să vorbesc ...
cu tine despre asta.
- Graham ? - Nu !
Vreau să plecați amândouă. Acum !
- Nu te pot lăsa să ... - Nu-mi pasă !
Plecați ! Acum !
D-l Delancey are 17 ani.
E dreptul său să vorbească singur cu noi.
Ce e acolo nu dovedește nimic.
Dovedește doar că tatăl tău era un monstru.
Și în mod sigur sugerează
că aveai un motiv foarte întemeiat să-l vrei mort.
Știai despre trecutul lui Abigail.
De-asta ai folosit nitroglicerina.
Nu-i adevărat.
Ăsta e un raport pregătit pentru mama ta vitregă
de un detectiv particular angajat de ea
să-ți urmărească tatăl.
Astea sunt amprentele tale.
Toată povestea lui Abigail e în dosarul ăla.
O poveste care v-a inspirat independent pe tine
și pe mama ta să concepeți același plan.
Uciderea tatălui tău și aruncatul vinei pe Abigail
era o idee al cărei moment sosise.
Numai că ai întrecut-o pe Peri.
Ai făcut rost pe net de nitroglicerină ilegală,
dacă ar fi să ghicesc.
Câteva tablete în coniacul tatălui tău, și ...
se rezolvase.
Mă îndoiesc foarte mult că te-a încântat
ce înseamnă pentru Abigail planul tău.
Dar ...
în comparație cu iadul care devenise viața ta ?
La ideea că secretul tău s-ar putea afla ?
La ideea că i s-ar putea întâmpla și lui Zack ?
Trebuie să fi simțit că nu prea aveai de ales.
Mă scuzați. Îl caut pe Graham Delancey.
Frățiorul său tocmai m-a sunat plângând,
spunând că poliția a venit și l-a luat.
- Da, Graham e cu căpitanul. - De ce ?
Mi-e teamă că nu pot discuta ...
Tu. Tu l-ai văzut pe Graham aproape zilnic.
Aveai idee ce se petrece ?
D-șoară Moore, te rog.
Stai ! Despre ce vorbești ?
N-am plâns nicio secundă moartea tatălui tău.
Dar Abigail te iubește.
Ca și cum erai copilul ei.
Și știu că-ți pasă de ea.
Dacă păstrezi tăcerea,
ea va merge la închisoare.
Chiar merită asta,
pentru ceva ce n-a făcut ?
Graham, o poți ajuta.
Iar noi te putem ajuta pe tine.
Trebuie doar să ne spui adevărul.
Am nevoie de câteva minute cu clientul meu. Acum.
- Ce naiba se petrece ? - A venit Abigail Spencer.
Pe hol a dat peste mătușa lui Graham și peste avocată ...
Și i-au spus lui Abigail despre tatăl lui Graham.
În clipa următoare, Abigail vrea să facă o mărturisire.
Spune că ea l-a otrăvit pe Titus Delancey.
Crawford și Gleason o interoghează chiar acum.
Spune de ce-a făcut-o ?
Din câte spune,
Titus i-a descoperit adevărata identitate acum câteva săptămâni.
Se folosea de asta ca să obțină favoruri sexuale.
Procurorul nu va construi un caz contra lui Graham
fără o mărturisire.
Și e puțin probabil să ne-o dea,
acum când ai recunoscut că i-ai ucis tatăl.
De ce-ai făcut-o ?
De ce l-am ucis pe Titus ? Deja am explicat asta.
Nu, de ce-ai recunoscut o crimă pe care n-ai comis-o ?
Sunt o ucigașă. Ai spus-o chiar tu.
Aveai dreptate.
Graham și-a otrăvit tatăl.
Amândoi știm asta.
Graham e un copil uimitor,
și are toată viața înaintea lui.
N-ar trebui să fie în închisoare.
N-am nicio îndoială că am făcut ce era corect.
Ucigându-l pe Titus Delancey.
Știi, nici nu trebuie să faci asta.
Avem dovezi despre ce i-a făcut Titus lui Graham.
A comis crima sub circumstanțe atenuante.
E puțin probabil să fie închis mai mult de 18 luni.
18 luni.
Asta e perioada în care ne-am scris scrisori.
A părut o veșnicie, nu-i așa ?
Mai ales când ești marcat ca puștiul care și-a ucis tatăl.
Iar Graham merită mai mult de atât.
Ești nevinovată.
Nu.
Nevinovată ?
Era brutalizat chiar în fața mea,
și ar fi trebuit să văd,
și ar fi trebuit să opresc asta.
Mai curând.
Titus a meritat ce i s-a întâmplat.
Iar acum, și eu la fel.
În sfârșit !
Mulțumesc că ai fost de acord să vorbești cu mine.
Școala mea e în apropiere.
Mătușa mea a crezut că e prea devreme să mă întorc, dar ...
Nu știu.
M-am săturat să stau acasă.
Lăsând la o parte mărturia lui Abigail, amândoi știm adevărul.
O să stau cu ochii pe tine.
Și dacă recurgi din nou la acele ...
tactici extreme în viitor,
o să mă asigur că ești adus în fața justiției.
E clar ?
Ai încercat să vorbești cu cineva despre ce ți s-a întâmplat ?
Mătușa Susan a încercat să-mi pună niște întrebări aseară,
dar ...
A fost. S-a terminat.
Vorbitul despre asta nu va schimba nimic.
Te înșeli.
N-am cunoscut o trădare mai mare ca cea prin care ai trecut.
Dar știu
că a te victimiza e ...
e distrugător.
Și, uneori, a vorbi despre asta ...
poate fi de ajutor.
Așa că, dacă vreodată, vrei să ...
vorbești despre asta
cu cineva care știe povestea în întregime ...
... sunt la dispoziția ta.